Jag vandrar längs ditt brustna hjärta
Stryker med handen längs sprickor och sår
Jag klappar försiktigt den bultande besten
Vill inte väcka det som sover så sött
Jag öser min omsorg över den där besten
Så tyst och försiktigt jag bara kan
Jag plåstrar och tvättar, långt och länge
Tillslut, drar jag långsamt iväg
Jag vandrar ifrån ditt brustna hjärta
Smyger försiktigt så långt bort det går
Jag sänder en tanke till den bultande besten
Hoppas att dens sömn gör den stark
Den kommer att vakna, vara läkt och fin.
Jag är då sedan länge långt borta
Den kommer att sakna mina ömsinta händer
Minnas hur jag kärleksfullt vårdade
Men du, kommer bara att sakna dina sår
Av ![]() |
Författare:
Minna Jonsson
Publicerad: 26 sep 2007 14:30
Ingen faktatext angiven föreslå
Artikeln är inte placerad. föreslå